Vill ni ha choklad allihop? Jag ska se vad jag kan göra.
Roberto! Ursäkta mig.
Glad Tacksägelse. Allt gott. Gud välsigne er.
Glad Tacksägelse. Önskar er allt gott.
Välsigne dig.
Glad Tacksägelse.
Hämta polisen.
Anropa via radion.
Släpp fram oss!
Blodtrycket 80/40. Han har redan fått en liter D5w.
Glad Tacksägelse, grabbar. Ta in prästen på rum C, nu.
-Vem är gärningsmannen? -Benjamin Mears, 37 år. New York körkort.
-Ta in honom på rum A. -Misshandlad av en präst?
Har du lite ont?
Det är inget jämfört med elden du får möta på Domens dag.
Nu ska vi se vad vi har här.
Vakna!
Ja, sådär ja.
Ge mig ett bra skäl. Varför-
-skulle jag som god kristen, inte skulle låta dig dö genast.
Jerusalems Lot.
Ingen nämnde Jerusalems Lot död morgonen den sjätte februari.
Ingen kände till det.
I stort sett visste ingen i staden att den var död-
-de åkte till sina jobb utan att ha en aning-
-om vad som väntade dem.
Titta på Jerusalems Lot-
-är som att kika genom en isig glasruta på din barndom.
Det är vågigt och immigt, men det mesta är detsamma.
McDougall!
Lawrence Crockett är den rikaste mannen i Salems Lot-
-men det får aldrig IRS veta.
Precis som hans grannar, litar han på att samhället bevarar hans hemlighet.
Samhällspakten är grundläggande för varje liten stad.
Macy, säg till Richard Straker att jag blir 10 minuter försenad.
En mr Mears tittade in.
-Jag sa att du var vid husvagnarna. -Mears?
Skit. Skribenten. Sa du att jag var här?
-Jag är ledsen, Larry. Du måste tala om när du gömmer dig.
Larry?
Ben Mears. kan jag fresta dig med ett rörligt hem?
Ett bra litet ställe att bilda familj på.
Jag tar nog bara nycklarna till huset, tack.
-Bor du fortfarande i New York city? -Ja.
Jag gjorde, till jag hyrde ut min lägenhet i andra hand.
Jag såg Marstens hus från vägen. Det står visst tomt?
Nej, jag sålde det. Jag är ledsen.
Äntligen. Samma människor som köpte Laundromat.
Jag hade blivit lovad att hyra det. Jag har papperna i bilen.
Stäm mig. Jag är ledsen.
Eva Prunier har inackordering på Clift Street.
Vem skulle vilja köpa det huset?
-Två herrar, antikhandlare. -Och de känner till dess historia?
-Det antar jag. Hur kan de undgå det?
-Men du talade inte om det för dem.
-Det minns jag inte. -Men du minns vår överenskommelse.
Vad vill du att jag ska säga mr Mears? Affären är gjord.
Skulle du vilja flytta din bil?
Kom igen, Mears. Du ville ju vara en Blodig pirat, eller hur?
Kom igen, Mears. Allihop har varit därinne.
Är du en mes eller en pirat?
Staden har hemligheter men ses genom lögner-
-även de du berättar för dig själv.
Varför återvänder du till platsen där du bodde som liten pojke?
Försöker du återuppleva något som var oåterkalleligt förlorat?
Vad är det för magi du vill återuppleva genom att åter vandra på gatorna?
De är säkert asfalterade vid det här laget-
-och uträtade-
-och nedskräpade med ölburkar från turister.
Vad vet du?
Barnen som åker med Charlie Rhodes är de artigaste i staden.
I hela skoldistriktet. Charlie Rhodes är en bitter veteran-
-som sköter sin skolbuss på samma vis som han skötte-
-Kilo Company i Da Nang.
Ett levande bevis på att tiden inte läker alla sår.
Har ni mycket att snacka om?
Gör det utanför.
Romantisera inte staden bara för att den är liten.
Eller för att du fiskade gädda där när du var pojke.
Den här staden känner till mörker.
Du kan inte hitta dem, mal dem.
Vem sa det?
Champ.
Staden känner till mörker-
-och de stackars barnen, liksom Mark Petrie-
-vet mer än staden visar, om mörker och den mänskliga själen.
Överraskning.
Salems Lot är en samling i tre delar.
Pundhuvud!
Summan är större än det hela.
Varför i helvete håller ni på med sådana tecken?
Han tog min keps. Han ville inte ge tillbaka den.
Staden är folket, byggnaderna, De har rätt till ett krypin, att göra affärer.
Varsågod. Problemet löst.
Och det är marken.
Fan ta Charlie Rhodes. Jag skulle gå varje dag-
-om inte min mamma tjatade om de perversa typerna.
Träffar du många perversa, Ralphie?
Fler än jag anar. Titta på Charlie-
-en vanlig klåpare, tills du tittar under huven på hans buss.
-Håll käften. -Jag vet barn som har sett dem.
-Sett vad? -Bilder. Porr.
Charliepervers. com.
Vi måste kolla upp det-
-vi träffas ikväll, för att se hur det står till med Charlie.
Petrie...
Människorna är skottar, engelsmän eller fransmän.
De finns andra, så klart-
-ett litet antal, såsom några pepparkorn slängda i saltkaret.
Matt Burke undervisar i engelska på high school-
-och har varit ungkarl hela livet.
-Godmorgon, Matt. -Godmorgon.
Matts valda liv tolereras i Portland-
-så länge han håller det utanför klassrummet.
Alla byggnader är byggda är hederligt virke.
Och när jag var pojke, var det allmänt känt att Hubie Marsten-
-hade byggt det finaste huset i Jerusalems Lot-
-innan han blev vimsig i skallen.
Mr Mears?
Mr Mears, jag är Susan Norton.
Vi skickade mejlade till varandra för några år sedan. Du minns nog inte.
Jag gick på Boston University och kunde inte välja mellan konst och engelska.
-Varsågod och sitt. -Om jag inte stör dig.
Inte alls.
-Vad valde du? -Konst.
Jag har inget emot att skriva.
Alla vet att du har växt upp här. Jag tycker att det är inspirerande.
-Tack. -Jag bodde i New York ett år efter skolan.
Men jag kunde inte måla ihop till hyran. Jag flyttade tillbaka.
New York är till för konstnärer med generösa föräldrar.
Och Lot är till för amatörer som målar fyrar och hummerbåtar.
Jag önskar du hade envisats med att mejla, Susan.
För att jag är intressant eller blondin?
Därför att du är en intressant blondin.
-Varför kom du tillbaka? -Arbete.
En ny bok. Tråkiga människor i en perfekt stad.
Det är om Marstens hus, men jag får inte berätta det för någon.
Ett hemsökt hus. Inte din stil.
Komplicerade karaktärer kan lyfta det hela.
Hubie Marsten, respekterad av samhället ända tills-
-han sköt sin fru och hängde sig själv i en bjälke.
Småstadens Shakespeare.
Det var du som hittade dem.
Ja.
-Jag försökte hyra stället. -Vill du verkligen bo där?
Ja, det är mitt
-attraktiva motvilliga tvång.
Jag har hört att det hände konstiga saker där på Hubies tid.
Jag har hört.
-Har du träffat de nya ägarna? -Två killar. Jag hoppas att de är bögar.
Det skulle lindra lite av skvallret om mig.
Vill du ha något?
Hej. Jag är Susans mamma.
Trevligt att träffa er båda.
Susan Norton, Nortons kafé.
Jag vispar latte här tills jag kan flytta tillbaka till New York.
Jag tror att huset du nämnde kan vara en metafor för något större i ditt liv.
Måste det alltid vara något större?
Som ett tema.
Det skulle det vara om det var min bok.
Marken är av granit.
Jorbruk är en otacksam, bedrövlig affär.
Är du säker på att du vill bo här? Det blir kallt.
Jag har en kamin i stugan, Mike. Det går bra.
Vi behöver löven och träspånet till fyllnad.
-Elda inte upp det. -Jag ska inte bränna det, Mike.
-Vad har du där? -Han måste ha varit törstig.
-Lägg ner den. -Den är till min flickvän.
Har du en flickvän? Vem?
Nu åker vi, krympling!
-Vem? -Det kan jag inte tala om!
Okej, Floyd!
Bäst att du slänger den i alla fall. Hon kommer att tro att du är galen!
Familjen Rogers hade haft en mejeri ändå till Dud föddes.
Det såldes till staden som byggde sjukhuset som Dud behövde-
-men som man inte kan gå till utan försäkring.
-Royce, ursäkta oss ett ögonblick. -Varför?
Sandy McDougall gav upp high school för det här.
Din son har betydande blåmärken.
Jag vill prata med Sandy om det-
-ensam.
Det går epidemier vinterdepressioner i små städer.
Doktor James Cody tar sig igenom den med fina middagar och dyra kläder.
Andra självmedicinerar sig med alkohol och tv-tittande.
Lilla Roy har inte fått frukost.
Vad har hänt, Sandy?
Jag vände mig om en sekund och han ramlade från skötbordet.
Är det sanningen.
Sandy, hur länge har du varit gift nu?
Sex månader.
Bor ni fortfarande i Crocketts husvagnsområde?
Vi är inga dåliga föräldrar bara för att vi inte har pengar.
Nej, naturligtvis inte.
Sandy, jag är skyldig enligt lag att rapportera den här typen av skador.
-Det är inte som du tror, Jimmy. -Inte?
Sandy, var det Royce?
Äktenskapet blev inte som jag trodde men lilla Roy är okej.
Visst har vi haft det roligt?
Dansade? Nyårsafton hos Dells?
Rapportera inte. Ge oss en chans.
Kom tillbaka med barnet imorgon.
Du är en bra man, Jimmy.
Och en bra doktor.
Om jag hade varit lite smartare-
eller fullare än den där nyårsaftonen-
-vem vet?
Nu stannar på grund av att en liten stad känner dig-
-och därför äger dig. Banken, bilhandlaren och Sears i Livingston.
Köket är tillgängligt för alla gäster mellan 5 och 9.
Rena lakan en gång i veckan-
-och hyran är förhandlingsbar för de som vill arbeta.
Vill ni ha ett rum med utsikt?
Ja, det vill jag.
Kan du fatta att det rummet är svårast att hyra ut?
Ed, ett ögonblick. Mr Mears ska bo här hos oss.
-I några veckor. -Med nöje.
De flesta turister åker när de har tankat fullt.
Jag växte upp i Lot hos min faster Cynthia. Cynthia Stowens.
Jag kände Cynthia.
-Är du hennes brorson? -Det stämmer.
-Pojken i Marstens hus? -Det är jag.
Det var du som hittade Hubie och hans fru, Birdie?
Fan. Du var en tuff liten grabb.
Varsågod och ta dig en titt.
Några män håller på och bygger ett träningsrum.
Mina herrar, det här är Ben Mears.
Mr Mears har bott i Lot.
Jag känner Mr Mears.
Har du skrivit någon bok om Afghanistan?
-Det har jag. -Det var slöseri med papper.
-Mr Blair. -Jag är glad att någon har läst den.
Civila offer är ofrånkomligt i krig. Jag var i armén från 64 till 70.
Turister som du, som skriver om krig-
-är naiva, farliga, förändiska.
-Vad tycker du om krigsförbrytelser? -Fy fan, krigsförbrytelser.
Det finns tre bra soldater som är rötägg i Leavenworth just nu-
-tack vare mr Ben Mears.
Bakom vykortens fasad finns det lite som är bra i små städer.
Mest leda, uppblandad med en dämpad andefattig idiotisk ondska.
Jag älskar dem.
Jag bara älskar de här tegelväggarna.
Lawrence-
-jag ringde efter dig för över en timme sedan.
Min sekreterare sjabblade till det.
Sparka henne. Hon försätter dig i dålig dager.
Tack.
Affären ser bra ut, mr Straker.
Om sanningen ska fram så behöver vi den egentligen inte.
95 procent av affärerna gör via internet.
Det förklarar öppnandet i november.
Vädret är lokalt. vi är globala.
Madam!
Vilket förtjusande brevskrin.
Det är handgjort av min pappa.
Din pappa är en bra hantverkare.
Jag kan ge dig-
-10 dollar för att du behåller det.
Ta det och gå.
Men om ni insisterar kan jag köpa skrinet av er för-
-60 dollar och jag ska hitta ett bra hem åt det.
Jag behöver pengarna.
Varsågod och tack så mycket. Kom gärna tillbaka.
Jag vill att du ska göra ännu ett arbete åt mig, Lawrence.
Du behöver en stor lastbil. Var i Portlands hamn ikväll, prick klockan 19.00.
-Okej. -Ett dussintals lådor ska hämtas.
Alla ska hit till affären.
Den största lådan innehåller ett extrem värdefullt bord-
-en Hepplewhite.
Den ska till mitt hus.
Flyttkarlarna känner igen det på storleken.
Ja, sir.
De kan ställa det i hallen. Ytterdörren är öppen.
Uppfattat.
När ska vi få träffa din partner, mr Barlow?
När tiden är inne.
Det här var fint. Är det värdefullt?
Det är ett harmonismycke från 1700-talet.
Det har tillhört en horbocks älskarinna.
Ta det, Lawrence.
Ta det-
-som tack för hjälpen.
Backa, Floyd.
Ja.
Vad gör du?
Ge mig den.
Försvinn från min tomt.
Han menade ingenting med det.
Jag vet vad han menade. Ta bort honom härifrån.
Larry, Duds är oförarglig.
Jag ger honom en annan runda. Han är som en bror för mig.
Tänk om jag hittar en annan sophämtare och arkitekt?
-Om jag avslutar all mina konton, Mike? -Säg inte det.
-Jag gör mer än bara säger det. -Du ska kanske prata med din dotter.
En grej till och ni är borta båda två. Finito. Fattar du?
-Är det här din? -Jag slängde den. Den är för liten.
-Uppmuntra inte den odågan. -Aldrig i livet. Han är äcklig.
Jag ska hämta 12 lådor i Portlands hamn ikväll.
Antikviteter.
-Rör inte den. -Jag behöver pengar.
-Vill du tjäna lite pengar eller inte? -Jag hjälper dig med lådorna.
-Ring mig senare. -Den som letar den finner.
Hur ser det ut, pappa? Är det för uselt?
-Vad? -Inget. Jag bara tänkte.
Vad sa du om uttryckande?
Graffiti är arkitekturens förbannelse.
Barn målar utanpå byggnader, därför att de inte ser känslan inuti.
Vad är byggandets uttryck?
Det är själ, det är atmosfär, en biprodukt av design.
Eller med händelser i.
Åter till Marstens hus?
Förlåt.
Vi kan prata om ditt arbete.
Vi kan prata om hunden.
Jag är glad att du ringde.
Försvinn från scenen.
Ben, jag har hittat en gammal vän till dig.
-Ben Mears, välkommen tillbaka. -Hej.
-Hej, Susan. -Mr Burke.
Jag förväntar inte att du ska känna igen din lärare i åttan.
Det gör jag. Han var en tuff kille som undervisade av tre skäl.
Juni, juli och augusti. Javisst. Jag skämtade, Ben.
Jag undervisar i engelska på high-school nu.
Har du tid att dela din succé med min klass?
Det är mer en arbetssemester.
-Är du säker? -Ja.
Jag är besviken.
Du och jag kan prata hela natten. Ungar vill ha kändisar.
När såg du en unge läsa en bok senast?
Jag ser bara hörlurar och mobiltelefoner.
Du har rätt. Litteratur tillhör eliten nuförtiden.
Det är som ett svart-vitt fotografi.
Jag hade nästan förväntat mig den slags cynism från dig, Ben.
-Den finns mellan raderna. -Jag gillar Bens arbete.
-Här dricker vi bara. -Det är okej.
Är du en av de få i staden som har läst boken?
Eller har du bara skummat igenom sammanfattningen?
Jag har läst Damage Control och Marching in Heels.
Var inte blyg.
Världen har erkänt din talang som författare.
Jag tycker nog att ditt arbete är fientligt stämd, när det behövs-
-saknar känsla och har ingen moralisk kärna.
Om du pratar på det viset med din engelskaklass-
-skulle jag gärna vilja göra ett besök.
Champ!
-Kom då!
Champ!
Jag ska hålla utkik.
Är du lite skraj?
Javisst.
-Han kommer. -Ut, ut. Stick, stick.
-Vi ses imorgon. -Javisst.
Champ!
Vad såg du?
Döda soldater. Deras ögon var utstuckna. Deras öron var borta.
En soldat som matade en dams huvud med pizza.
Du snackar skit, Ralphie.
Vänta!
-Var är vi? -Det verkar som...
Mark?
Det måste vara Mark.
Mark?
Vänta. Jag kan inte andas.
Danny!
No, no!
Danny! Danny!
Nej!
Jag tror att Susie vill ut.
Hon mejlar alltid andra killar, gamla lärare, gamla pojkvänner.
Hur vet du det?
Jag installerade en dator åt henne och hennes mamma.
-Jag har naturligtvis lösenordet. -Floyd.
Floyd.
-Du installerade min dator. -Lugn bara. Jag vet inget om dig.
Jag vill inte det. Du har inget att vara orolig för.
-Inget fel med att surfa på Barnyard. -Din jävel!
Slår vad att du tyckte riktigt synd om den hunden.
Jag fattar inte att det är sant!
Du kunde väl svara.
-Hallå. -Mrs Petrie.
Hej. Jag heter Marjorie Glick. Vi har aldrig träffats.
Är mina pojkar hos dig fortfarande? Kan du skicka hem dem i så fall?
Ett ögonblick Marjorie. Det är mrs Glick. Hon tror att hennes pojkar är här.
-De har gått hem. -Mark säger att de har gått hem.
-De måste vara på väg. -Vet han vilken tid de gick?
-Jag har inte sett någon. -Vi var ute. De gick klockan 8.
Mark säger att de gick runt klockan 8, Marjorie.
-Okej. Bra. Det börjar bli sent. -Det gör det.
-Vill du prata med Mark? -Nej.
Nej, jag tror inte det. Tack så mycket.
-Vi måste träffas någongång. -Det skulle vara trevligt.
Inte i det här livet.
-Danny? -Jag hittade honom på vägen.
Herre gud! Mår han bra?
-Var är Ralphie? -Ring efter en ambulans.
Hubie?
Birdie?
Det är Floyd.
Har du glömt betala elräkningen?
Kan du hjälpa till här, Hubie Jr.?
Crockett betalar 100 dollar om vi levererar den här lådan.
Om jag sa dig, Mike-
-att jag betalar dig 200-
-för att gå in i Marstens hus ensam på natten-
-skulle du göra det då? -I helvete heller.
Inte jag heller.
Jag tycker det är lustigt.
De här stället brukade hålla mig vaken om nätterna.
Jag kunde se det från mitt sovrumsfönster, när jag var barn.
Jag kunde inte sova om inte mamma drog ner rullgardinen.
Vart ska du ta vägen?
Jag vill se Hubies sovrum.
Och badrummet där Birdie...
Straker?
Vi sticker härifrån.
Gå in igen. Birdie behöver en pojkvän.
-Vi hörde fotsteg båda två, eller hur? -Jag hörde skrik.
Jag trodde att det var du.
Mike, vad sysslar Beemers med?
Skynda dig.
Jag sa ju att det var Straker.
Sprid ut er.
Inte en skymt av Glicks pojke.
-Leta efter bevis.
Mark, vad gjorde ni pojkar på den här sidan av stan?
Vi lekte bara ficklampskurragömma.
Charlie Rhodes bor bakom kullen. Hörde ni hans hund?
Ja, jag hörde att den har dött.
Mrs Glick säger att ni hade bråkat med Charlie på skolbussen.
Du fick honom arg. Såg du Charlie igår kväll?
Nej.
Håll käften, Cujo! Tyst!
Hej.
Mr Mears. Jag är förvånad över att se dig nu på morgonen.
Ett barn klarar sig inte så länge i kylan.
Norton flickorna är änglar, Ben. Innan dem var det Eva Prunier.
Du tror det kanske inte, men din hyresvärdinna var sötas i trakten.
Eva är fortfarande söt. Det ser jag.
Det jag ser hos Eva är magiskt.
Försiktigt, Ed. Mr Mears kan göra ditt krossade hjärta till en bestseller.
Våra hemligheter är säkra.
Ben arbetar med en historiskt saga.
Ja, jag hörde det.
-Marstens hus? -Vem har berättat det.
En liten fågel på biblioteket.
Hur var det i huset? Berätta om när du hittade henne.
Ni får vänta på boken.
Kom igen. Ge oss lite i förhand.
Jag var 9 och bodde på Burns Road med min faster, Cynthia.
Jag vågade gå in i huset när jag vi lekte Bloody Pirates.
Hade Hubie redan hängt sig eller såg du när han gjorde det?
Jag såg det.
Jag var där hela natten tills en vän hämtade faster Cynthia.
Ett hemsk ställe, tittar ner på staden som en mörk avgud.
-Det kan citatet kan jag använda. -Vi behöver mer vatten.
Ja, jag hjälper till.
Vad med Ronnie Barnes?
Såg du honom också?
Nej.
Nej, det gjorde jag aldrig.
Jag skäms så.
Jag vet att du inte vill att folk ska veta vad du skriver om.
Jag var på biblioteket och nämnde ditt namn för Loretta Starcher.
Nu vet hela staden. Jag försökte bara hjälpa till.
-Det är okej. -Jag kollade upp Marstens åt dig.
Jag ville att det skulle bli en trevlig överraskning.
-Är du arg? Det skulle jag vara. -Ben Mears.
Inte min mening att störa Kan jag få prata mig dig?
Jag ringer.
Jag vet att du har något på gång med boken.
Trodde inte att vi skulle få se dig igen.
Trevligt att se dig också.
Ge mig ett alibi.
Jag tog några drinkar med Susan till klockan 21.00.
Matt Burke sa att du gick klockan 20.00. Du skulle jobba.
Den kanske var 20.00.
Såg du några barn på vägen?
-Några ljussken i skogen? -Nej.
Något ovanligt? En bil vid vägkanten?
Nej.
Jag uppskattar din hjälp idag.
Hunden på kyrkogården, vem hittade den först?
Det gjorde jag.
Okej.
Floyd, gick allt bra igår kväll?
Han betalade mig, Larry. Tack för jobbet.
Fickpengar. Håll din tjej på gott humör.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Har du hört om den saknade ungen?
En förälders värsta skräck.
När vi var upp vid Marstens hus och håll på med leveransen-
-tittade jag i baksätet på den nya ägarens bil.
Jag såg en plastsäck i baksätet.
Den läckte.
Var den i storlek med en liten pojke?
Den var i storlek med ett huvud.
Den nya ägaren är Richard Straker.
Tror du att han dödade Glicks pojke och behöll huvudet?
Det sa jag inte.
Vad har det med hans antikaffärer att göra?
-Det läckte över hela lädersätet. -Har du berättat för Mike?
Jag tänkte inte så mycket på det, förrän idag.
Varför säger du det till mig?
Gå till Parkins Gillespie om du tycker det är viktigt.
Jag säger det till dig därför att du känner honom.
Ta det lugnt, Floyd.
Straker ringde mig imorse, upphetsad över redskap och klämmor.
Han testade isfiske med händerna och tyckte det var avkopplande.
Isfiske.
Han kanske fick en tonfisk eller en torsk, vad man nu får i sjön.
Isfiske.
Det var en lättnad.
Jag höll på att göra mig själv galen.
Jag förstår-
-men vi måste vara försiktiga, Floyd.
Skvaller kan förstöra för en människa.
Jag misstänkte först den andra nya killen i stan. Någon författare.
-Vilken författare? -Mears.
Ganska trevlige, men stadsbo. Ganska påstridig. Känner du honom?
Ben Mears.
Jag känner till honom.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Tack för igår kväll.
Och tack för att du pratade med mig först om det här.
Bishops Lake.
Det är bästa stället för isfiske.
Det ska jag säga till Straker.
Du finns med på min slutlista..
Dud.
Jag är ledsen, Dud. Jag har inget jobb till dig idag.
Vad? Varför inte?
Ruth Crockett. Du borde inte ha retats med henne, Dud.
Larry hotar med att dra in alla jobben.
Jag kan inte ha dig i lastbilen, Dud. Jag har inte råd med det.
Men vi är vänner, Mike. Vi är bästa vänner.
Jag vet.
Det är vi fortfarande.
Vad ska jag göra
Jag vet inte.
Jag ska hjälpa dig att hitta ett annat jobb.
Ta de här fram till dess-
-så att du klarar dig.
Det är inte ditt fel, Dud.
Vad du än gjorde så var det bara ett missförstånd.
Jag är ledsen.
Danny, hör du mig?
Danny? Hör du mig?
Blinka om du hör mig.
Han är i akut mental chock.
Kanske av stark rädsla, sorg-
-eller något känslosamt trauma.
Ursäkta mig.
Han blir sämre.
Marjorie.
Jag antar att det här är Dannys.
-Ja, doktorn. -Doktorn.
Ibland räcker det inte med böner och resurser.
Han är i chock, fader. Du körde inte på honom.
Han kommer att klara sig.
Sluta.
Hej. Hur mår lilla Roy idag?
Han mår bra, Jimmy. Titta själv.
Hallå. Hur mår du idag?
Jag uppskattar din hjälp, Jimmy.
När du är klar med Roy, kanske jag får bjuda på lunch.
Jag brukar äta i kafeterian för det mesta, Sandy.
Roy och jag kan göra dig sällskap.
Det är nog ingen bra idé.
-Vad skulle dig man säga? -Beställ en sallad. Ditt arsle är stort.
Det var ett skämt.
De flesta läkare älskar barn. De har bilder överallt på kontoret.
Det får patienterna att slapppna av.
De tänker: den här läkare tänker på barn-
-så han har inte tid att tänka på att jag är naken.
Jag älskar barn. De är härligt att jobba med dem.
De här det här-
-sättet att tacka med ögonen.
Ja, men du älskar dina leksaker också. Titta på den här bilen bara.
-Fortfarande lekfull.. -Lekfull?
-Är den för fin för doktor C? -Kanske.
Jag sa lekfull därför att jag vet hur du var på Dells.
-Minns du att vi dansade? -Ja, jag minns.
Kan du stanna till ett tag? Jag måste titta till lilla Roy.
Javisst.
Jag kan inte.
Du är fortfarande en trevlig kille.
Det är du.
Om jag skulle ändra på något i mitt liv-
-skulle jag välja en man som du.
De intressantaste föremålen finns i affären.
Förlåt. Jag letar efter en förvunnen pojke.
Jag tror inte att du hittar honom här.
Jag är Ben Mears, mr Straker. Jag har varit nervös för att träffa dig.
Richard.
Du och partner tog huset jag var intresserad av.
Har du det bekvämt?
Det är besvärligt, Ben.
Jag hoppas du hitar den lilla pojken.
Jag tror faktiskt inte det. Inte levande, i alla fall.
Hur har du det med alibi?
Ursäkta mig?
Polisen har pratat med mig idag. Vi var i stan båda två.
I en sådan här liten stad är vi främlingar de 20 första åren.
Jag råkar trivas här, Ben.
Och din partner?
-Mr Barlow? -Är du reporter?
Författare.
-Kritikerna kallar mig maskinskrivare. - "Maskinskrivare"?
Maskinskrivare.
Om du är nyfiken på huset-
-kom då och ta en drink någon kväll.
Sanningen är den att huset skrämmer mig.
Då var det aldrig din avsikt att hyra det, eller hur, mr maskinskrivare?
-Det är Romeo. -Mer likt Hannibal.
Ruth!
-Får jag prata med dig? -Skicka honom efter pizza.
-Stick och tvätta min bil! -Håll käften.
Jag har fått sparken, Ruth.
Mike sa att jag inte borde ha retats med dig.
Om du pratar med din pappa kanske jag får jobbet tillbaka.
Det skulle inte tjäna någonting till. Han är megabeskyddande..
-Jag hatar min pappa mer än du gör. -Verkligen?
Jag gillar dig fortfarande, Ruth. Det gör jag verkligen.
Du verkar vara en trevlig person, Dud.
Sakerna vid huset var bara för att retas med pappa.
-Men, Ruth... -Förlåt, Dud, du måste fatta.
Stick härifrån, haltande fan!
Du är inte min bästa vän, Mike.
Inte längre.
Soptippen är stängd, herrn.
Jag tittade bara på elden.
Det skrämmer iväg djuren.
Bara råttorna.
Ryker ut dem från sina hålor.
Ja, vart tar de vägen?
Jag antar att de hittar nya hålor.
Är du härifrån?
Ja, precis bakom kullen.
-Vad skriver du för något där? -Ingenting.
Jag har förlorat mitt jobb.
Mike var min bästa vän ända sedan skolan.
Det är hans grävmaskin.
-Jag ska tvätta bort det. -Nej, låt det vara.
Jag har inte gjort något fel.
Jag pratade bara med Ruth Crockett, min flickvän-
-och hennes pappa blev galen-
-och sa åt Mike han han måste sparka mig annars fick han inget jobb.
Ja, det är hemskt.
Är du inte en av dem som har köpt Marstens ställe?
-Mycket bra. -Finns det några spöken där?
Spöken?
Nej.
-Inga spöken. -Det trodde jag inte heller.
Hursomhelst-
-det är alltid trevligt när någon kommer och småpratar-
-men tippen stänger klockan 18.00 och nu är den halv nio så...
Dud-
-jag lade märke till att du haltar?
Skolios?
-Besvärar det dig inte? -Nej.
Det går bra att jobba.
På annat sätt, menar jag.
Nej.
Ja-
-flickor.
Bara flickor.
Deras pojkvänner, de andra ungarna?
De skrattar ibland.
Vad skulle du säga om jag gav dig en chans-
-att bli likadan som de andra pojkarna och flickorna?
Eller ännu bättre, skulle du ta den chansen?
Lika?
Danny.
Danny?
Kom, Danny, det är jag-
-din bror, Ralphie.
Minns du?
Du lämnade mig i skogen.
Ralphie?
-Jag retas bara med dig, Danny. -Försvinn.
Danny, jag är inte arg.
Danny.
Jag visste att du var rädd.
Jösses, jag var också rädd.
Men inte nu längre.
Danny...
Jag retas med dig, Danny.
Jag är inte alls rädd.
Släpp in mig, Danny.
Låt inte mamma och pappa ge dig skulden.
Släpp in mig, Danny.
Javisst.
Åt du lunch med Sandy McDougall?
-Vad är det för fel med det? -Ingenting.
Hon är 19, gift, knappt utbildad. Vad har hon som är bra?
Vad händer här?
Vem minns Morris stol?
Den här.
Ett riktigt praktexemplar.
Mycket populär Berkeley.
Titta på lädret.
Var snäll och tala om för era vänner att vi har öppet-
-och att våra priser är väldigt rimliga.
Madam-
-det här klaffbordet skulle passa i hallen-
-eller i betjänternas ingång.
Jag är den enda tjänaren i huset.
Och jag är Richard Straker.
Eva Prunier. Jag äger ett pensionat på Clift Street.
Eva Prunier.
Ditt namn är bekant.
Och din accent.
Ursäkta mig?
Säg mig, Eva-
-vilken av de gamla bordellekarna saknar du mest?
Din kanske delar lite morfin med din lilla vän.
Jag är avundsjuk.
Du måste ha varit väldigt ung då.
Alla ni flickor i byn, kanske 16 år? 15?
Gav du Hubie-
-det jag tror du gav honom?
Jag visste det.
-Använder du getmasken? -Sluta!
Jag undervisade Ben Mears i åttan. Han överlevde.
Sedan dess har han haft en förnämlig litterär karriär.
2001, blev han tillfångatagen av talibanska trupper-
-när han rapporterade om kriget i Afghanistan.
Han räddades från en säker död av U.S. Marines.
På deras väg tillbaka-
-dödade Bens soldater 10 afghanska bybor.
De ställdes till svars för skadorna vid olyckan.
Tre soldater blev dömda till fängelse.
Ben fick Pulitzer Priset. Mr Mears är här för att forska inför sin nya bok-
-om Marstens hus.
Mr Mears, ska man lita på en författare?
En bra författare belyser sanningen.
-Ja. -Och vad är stadens sanning?
Jag brukade tycka att det inte hände något här.
Men sanning är att allt hände här.
Man måste titta noga på en liten stad.
Skönheten finns i detaljerna.
Man har skräcken i Qalai Janghi fängelset i ett misshandlat barn här.
Michelangelos skönhet i alabasterkalven i en av-
-de kortväxta servitriserna.
Längtan du har för en pojke eller flicka i den andra bänkraden-
-är lika eller större än det din favoritmusiker känner-
-för sin favorit supermodell.
Förringa aldrig dina känslor-
-eller den här staden.
Vad är sanningen om soldaterna som räddade dig i Afghanistan?
Jag är inte en servitris och jag är inte kortväxt.
-Låt mig få se Michelangelo kalvar. -Det var en liknelse.
-Vad vill du ha av mig? -Bevis.
Gillade de verkligen honom?
De blev småförtjusta i honom.
Pojken gick från mental chock till extrem blodbrist över en natt.
Din farfar skulle ha kallat det för att tyna bort.
Stackars familj. Två söner.
Kan ni föreställa er det?
En pojke på fjorton år bör ha cirka 85 till 95 procent röda blodkroppar.
Danny hade 45.
-När ska folk se ett samband? -Nu kommer det.
Ben, hela staden pratar om det.
Huset.
Det är som en förbannelse.
Visste du att Hubie Marstens åkeri i Boston var en fasad?
Hubie blev utfrågad av polisen två gånger, en gång i Boston, och en i Malden.
Det i Malden var om mordet på en 11-årig pojke.
Hubie och hans fru flyttade till Lot 1958.
Mellan 58 och 74 försvann fem barn.
Men sedan Hubie dog har inga försvunnit. Inte en enda.
Nu är huset bebott och en saknas och en annan är död.
Så huset är ett tillhåll för onda män.
Det hade dragningskraft på dig.
Ben, vad du ser är nog det du gjorde som barn.
-Tror du det? -Staden är också medveten om det..
Inte bara för hemskheterna utan det beror på dess läge.
Det tittar ner på oss-
-precis som om det dömer oss.
Eller är det en spegelbild av hur ni dömer er själva.
Vi måste gå dit.
Presentera oss för den nya kufen?
-På stadens vägnar, så klart. -Jag har träffat den nya kufen.
-Det är forskning. -Susan, håll dig därifrån.
Ben, du en förebild när det gäller sanningen.
Varför talar du inte om varför du egentligen är här?
Du skriver ingen bok om Marsten hus. Eller hur?
Nej. Nej, det gör jag inte.
Vad menar du?
-Ben? -Boken är facklitteratur-
-om rötterna till den privata ondskan.
Skriver du om oss?
-Naturligtvis gör han det. -Ljög du? För allihop?
Hemsökta hus är inte min stil.
Så vi är onda. Är vi en liten stad, trångsynta och onda?
-Jag vill inte vara med i din löjliga bok. -Susan!
Om du vill hittar du ondska, Ben.
Rasism, snikenhet, avundsjuka.
Vi har hjältar här också.
-Det tror jag säkert. -Om du ska titta på staden-
-titta rättvist och släng bort dina förutfattade meningar.
Jag har sett det goda och det överstiger det onda.
Nu stänger vi för kvällen.
Eva?
Mår du bra?
Nej, jag tror inte det.
Vad är det, Eva?
Huset.
Det hemsöker mig.
Jag brukade smyga dit med Eva Werts och Loretta Starcher.
Vi var unga, uttråkade.
Hubie och Birdie Marsten levde
Jag skäms över det vi gjorde.
Ni var bara barn.
Jag brukade skriva brev på franska åt Marsten, till en man i Marseilles.
Marsten beundrade den mannen, sa att han var bortom allt gott och ont.
Skräckinjagande, häpnadsväckande.
Jag tänker på den försvunna pojken och hans bror, Ed. Det känns hemskt.
Det känns om den inbjudan jag skrev-
-har besvarats på något sätt.
-Efter 50 år? -Anta att han hade en partner eller en son?
Nej, nej.
Eva-
-du vet hur jag känner.
Jag tyckte om din man, jag respekterade honom.
Men jag älskar dig nu.
Och de kommande 10, 15 åren av våra liv-
-kan bli underbara tillsammans.
Att älska dig på avstånd tog nästan död på mig.
Mamma?
Det är Danny.
Jag har hittat Ralphie.
Försvinn. Sluta.
Vem är det?
Du skulle ha berättat om hunden tidigare, Michael.
Då skulle jag ha skjutit upp begravningen.
Den var död, fader. Den hängde på stängslet.
Ja, men nu måste hela marken återhelgas.
Tekniskt sett, står vi på ohelgad mark.
"Skitstövel"
Det är Dud. Jag borde inte ha gett honom sparken.
Var har han gömt sig?
När en familjen drabbas av en tragedi finns det ett säkerhetsnät.
Det är samhällets säkerhetsnät, där vi alla ingår.
När tragedin händer och rör vid oss alla...
Håller du fast vid blodbrist, Jim?
Familjen vägrar en obduktion.
Det kan ha varit blodbrist. Jag är inte säker.
Vad som än dödade Danny Glick följde det med honom i graven.
Ben Mears var med om en motorcykelolycka för tre år sedan.
En flicka blev dödad.
Mears frikändes från alla misstankar.
Kurt Barlow, antikhandlare. Det var allt de hittade.
-Är det allt? -Om honom.
Richard Thomas Straker, född i Tampa, Florida.
Avstängd från UF 1966 för att ha sålt MDMA.
Charlie Rhodes är ren. Den stora överraskningen är pojkens pappa.
Tony Glick dömd för bankrån 1990 och många i Nashua hamnade i knipa.
Tack, Nolly.
-Din dotter har ringt från Florida. -Danny!
Grattis, chefen.
-Sluta med det här tramset. -Är du inte för ung för att bli morfar?
Ed-
-jag vill visa min respekt för Jack.
Jag känner mig skyldig för igår kväll.
Jag var upprörd och gjorde sånt jag inte borde ha gjort.
Det är mitt fel.
Jag är ledsen, Ed.
-Hej, doktorn. -Hej.
-Vi ses senare, Matt. -Jag fattar det inte.
-Jag brukade passa Danny Glick. -Ja, hur mår barnet?
Den stackars lilla pojken är förkyld.
Jag har ingen bil och Roy säger att doktorerna inte ringer hem längre.
-De sitter på en piedestal, säger han. -Det har jag inte sagt.
Jag skulle inte kalla det för piedestal, men jag kan ringa.
Ruth?
Ruth.
Det är iskallt härinne.
Jag gick hem från skolan.
Vad är det, älskling?
Är du sjuk?
Låt mig ta av dig halsbandet?
Nej.
Jag hade en konstig dröm.
Jag var gift med Dud Rogers.
Han flög med mig över staden och jag såg en stor brand.
-Jag såg att du skrek till mig. -Dud Rogers? Krymplingen?
Låter mer som en mardröm.
Du gjorde så att Dud fick sparken.
-Jobbet var allt han hade. -Den grabben är galen.
Kan jag hämta något till dig?
Nej.
Är du säker?
-Ingenting? -Inte det!
Ser du inte att jag inte mår bra?
Floyd?
Är du där, Floyd?
Kom igen.
Kom, så går vi in. Det är alldeles för kallt.
Det är okej.
Vad?
Mike.
-Mikey? -Glor du på mig?
Mikey.
Dina ögon är utstuckna.
Öronen saknas.
Sluta upp med att glo på mig.
Fan ta dig.
Stäng igen ögonen!
Fan, stäng igen ögonen!
Jag är en arbetande mor. Jag kan inte köra Mark till skolan.
Han måste åka skolbussen.
Jag förstår.
Jag har pratat med Charlie Rhodes, och han verkar tro-
-att Mark vet mer om den döda hunden än vad han vill säga.
Han tror också att Mark säljer hasch på bussen.
-Det är skitsnack. -Är han galen? Herre gud.
Vad är det för problem mellan dig och Charlie?
Vad? Förutom att jag inte har någon pappa som kan klå upp honom.
Jag kanske kan prata med rektorn på Marks skola.
Hon kan kanske medla mellan dem.
Vet du vad? Bry dig inte. Killen är en tvättäkta galning i alla fall.
Vad?
Du vet, liksom Vietnam...
Charlie var där. Han visade oss bilder på bussen.
Han tror att han kan imponera på oss eller något sånt.
Ljug inte om det här, Mark.
Han har dem inlåsta i handsfacket.
Royce!
Royce, nej!
Du ska dö. Är du redo att dö, doktorn?
Är min fru en hora? Om inte, tror du att du kan knulla henne gratis?
-Nej, nej. -Nej, därför hon är en hora.
-Royce, snälla... -Håll käften för fan, Sandy!
Det är en 10,000 kronors hora du hoppade av. Fattar du?
Tiotusen imorgon, annars trycker jag av.
Vem skulle klandra mig? Vem tycker synd om en skitig doktor?
Okej!
-Få honom att hålla käften! -Det är okej, Roy.
-Få honom att hålla käften! -Vad? Royce, nej!
-Varsågod. -Tack.
-Vad kan erbjuda er? -Hej, Susie, sätt dig.
Jag är ganska upptagen nu, Floyd.
Hej Mike. Hur mår du?
-Bra, Susan. Tack för att du frågar. -Var har du varit, Susie?
Jobbat.
Kan vi prata om det en annan gång? Snart?
-Jag tror vi har lite att prata om. -Det gör vi.
Det var bra, Floyd, men jag tror vi kan pressa lite till.
Jag menar bara, varför säger ingen här sanningen bara?
Vad är det för fel på dig?
-Han mår inte bra. -Kom igen, Floyd.
Tala om för henne att du är förbannad.
Hon blev dumpade av författaren-
-och kommer krypandes tillbaka till den infödde.
-Lägg av! -Vad snackar han om?
Floyd, säg åt henne att sticka, eller säg att du älskar henne.
Säg åtminstone något riktigt.
Det här... Det är inte rättvist, Susie.
Är du med mig eller med honom?
-Ingen av er. -Vem är författaren egentligen?
Han är den du har läst om i hennes mejl.
-Jag sa, håll käften! -Vad, mejl?
-Håll käften, Mike! -Vi två är vänner.
-Vad går du på för skit, Mike? -Ingenting.
Jag är bara sjuk. Trött på allt skitsnack.
Är du upprörd över begravningen?
Jag gick tillbaka när alla hade gått.
Jag var där länge. Det måste ha varit då jag blev sjuk.
Jag minns inget efter det.
Vad menar du?
Jag såg min mammas ögon-
-vilka är ganska konstiga eftersom hon är död.
Min mammas ögon såg mig drunka.
Det var en knäpp dröm.
Varför säger du att det var en dröm?
Titta på mina kläder, mr Burke.
-Jag måste ha somnat i leran. -Vi går härifrån.
-Du kan sova i gästrummet. -Jag kan köra.
Lyssna på din gamla lärare. Du är antingen sjuk eller hög.
Om du inte är bättre imorgon, kör jag dig till vårdcentralen.
Susan.
Kan jag få prata med dig ett ögonblick?
-Jag har sagt allt jag har att säga. -Men det har inte jag.
-Snälla. -Jag tror vi har haft nog ikväll.
Mamma, jag kommer strax in.
Jag slutar inte med boken, men jag kan ändra namnet på staden.
Jag kan ändra stat. Staden skulle ändå bara vara en metafor.
-Varför valde du Jerusalems Lot? -Jag känner den här staden.
Det är en stad som du tror att du känner-
-och en stad som trodde att den kände dig.
Han försvinner på en dag, Susan. Du ska få se.
Nu när sanningen är ute.
Dud?
Hej, Floyd.
-Var har du varit, haltis? -Jag haltar inte längre, Floyd.
Och varför inte?
Därför att jag är annorlunda.
Du har alltid varit annorlunda, Dud. Vart ska du?
Jag ska träffa Ruth Crockett.
Gör dig själv en tjänst. Håll dig undan.
Håll dig undan allihop. Bitchs är inte värda det.
Jag behöver lite mat, Floyd.
Till Ruth.
Jag vet inte vad du snackar om, Dud.
Om du ska vara förbannad på någon så är det Larry Crockett.
Mike och jag har alltid varit snälla mot dig.
Speciellt Mike.
Dud?
Du verkar må mycket bättre nu.
Ja, jag måste ha nyktrat till i friska luften.
Jag har en joggingdress till dig här.
Den dörren leder till badrummet.
Tack.
Det-
-blåmärket ser ut att göra ont.
Ja. Du skulle ha sett den andra killen.
Ja-
-någon borde titta på det.
-Godnatt, Mike. -Godnatt.
Ralphie?
Ralphie, var har du varit?
Ja.
Självklart kan du komma hem. Kom hem snälla, Ralphie.
Mike.
Hallå?
Tack för att du kom.
Jag är förvånad att du ringde mig-
Vad du skriver är mitt minsta bekymmer.
Är han ensam?
-Nu är han det. -Det är kanske en inkräktare.
-Har du ringt polisen? -Nej.
Inte ännu.
-Jag vill att du ska se kroppen först. -Kroppen?
-Du sa att han uppförde sig konstigt. -Han rör sig inte.
Gick du in där?
Jag tittade in lite snabbt.
Var han död?
-Jag vet inte. -Matt.
Vad fan är det här? Du har väl inte dödat honom?
Nej, självklart inte.
Mike?
Mike Ryerson?
Du ser! Ingenting.
Titta på bröstet. Titta på blåmärket.
-Det finns inget blåmärke. -Jag såg det. Det måste finnas.
Han kanske slogs ut av någon konstgjord drog.
Ring efter en ambulans, polisen och en advokat, om du har någon.
Vänta. Mike begravde Danny Glick idag.
Det fanns ett blåmärke på bröstet. Jag såg det!
Jag hörde att någon pratade. Han öppnade fönstret. Jag hörde skratt.
Jag borde ha gått in, men jag var rädd.
Inkräktaren måste vara brandman för att kunna klättra upp.
Ben, jag vet vad jag hörde.
Jag ville berättar för dig först innan någon kallar mig galen.
Okej, låt oss få det gjort.
Snyggt lik. Är du säker på att han är död?
Avvikande blek, men visst är han död.
-Ledsen att behöva dra in dig. -Var inte det.
-Men jag vet inte varför. -Du har övertygat mig.
Vi bör nog flytta på oss det kan vara någon smittsam sjukdom.
Är det likt det som dödade Danny Glick? Akut blodbrist?
Det får labbet avgöra, men än så länge finns det inget misstänkt.
När det gäller inkräktaren du hörde...
-Har du en stege i garaget? -Nej.
Du hörde mr Ryersons röst och skratt.
-Kan det ha varit hans skratt? -Det lät som ett barns skratt.
Du sa att han sov här för att han verkade virrig och började bråka.
-Ja? -En del skrattar när de är fulla.
Det tar några blodprover.
Hur blev du indragen i det här, mr Mears?
Matt ringde mig.
Nära vänner?
Litterära män.
De flesta som hittar en kropp ringer till polisen. Du ringer en författare.
Jag skulle ha tryckt av. Du är slut, Cody.
Bankerna öppnar inte förrän klockan nio, Royce.
-Jag sitter här med ett lik. -Du kommer att vara död.
Min fru kom till dig för att du är läkare.
-Jag ringer medicinstyrelsen. -Ring inte styrelsen.
Ring inte styrelsen.
Det hjälper ingen. Jag måste få tid att byta några fonder.
Jag har precis köpt en bil.
Du får dina tiotusen imorgon.
Mår du bra?
Hopdragna pupiller. Får mig att må dåligt varje gång.
-Väntar du på mig? -Nej, sir. Gå bara, Mark.
Något ovanligt? En bil vid vägkanten?
Ben, jag hörde om Mike Ryerson. Vad hände?
-Ingen vet. -Ann Norton ringde.
Hon hade något att säga angående boken.
-Måste jag leta efter ett nytt rum? -Nej, du kan skriva ett kapitel om mig.
Tack.
Ed, var har du varit hela natten?
Lugnade ner mig. Hoppas jag gjorde dig riktigt orolig.
Jag har tänkt på oss, Ed.
Verkligen? Vad har du tänkt, miss Prunier?
Jag har några öl där bak om du hjälper mig.
Mästarnas frukost.
Parkins, jag vill ringa!
Släpp ut mig härifrån!
-Släpp ut mig härifrån! -Håll käften!
Tror du att gallret hindrar mig, Mears? Jag kommer inatt!
Ja, jag är redan rädd! Varför tar du inte dina gummihandskar?
Inte undra på att hon gjorde slut med dig.
Om du har på dig sånt när du bråkar, vad har du då på dig sängen?
Vem tror du var hos honom i rummet?
Jag har mina misstankar.
Jag säger inget, så att folk...
Kalla mig galen. Det är någon däruppe.
Är du säker?
Jag känner mitt hus. Det är någon däruppe.
Hör du?
Ring polisen.
-Matt. -Inte än.
Prata. Om vad som helst.
Jag ska inte säga emot. Jag håller med helt och hållet.
Hoppas du att han ska ge sig av från stan?
Du har fullkomligt rätt. Man kan inte lita på honom.
Han lurade dig. Han lurade oss allihop.
-Och sedan visar de sig vara helt annorlunda.
Mr Burke.
Mike.
-Vad hände med dig? -Titta på mig.
Mr Burke. Titta på mig.
-Jag vet varför du bjöd hit mig. -Gå din väg, Mike.
-Jag känner hur du tittar på mig. -Jag tar tillbaka min inbjudan.
Mike, i Guds namn-
-försvinn.
Skulle det inte vara en lättnad att få röra mig, bara en gång?
Sedan kan jag röra vid dig.
-Titta på mig. -Du är död, Mike!
-Vad har hänt med mig? -Du är död, Mike. Du är död.
Du dog igår.
Du är ett monster, en mardröm...
Nej, så kan det inte vara.
Försvinn, Mike. Försvinn.
Nej!
Matt?
Matt!
Nej, nej! Nej!
-Ljuset släcks. -Släpp ut mig härifrån!
-Vad är jag anklagad för? -Full och stökig.
Mears.
-Vill du avsluta det här, Mears? -Sov nu-
-innan jag anklagar dig för olaga hot. -Du är en fegis, Mears.
Du kommer aldrig att bli Bloody Pirate.
Vad sa du?
Du kommer aldrig att bli Bloody Pirate.
Marjorie...
Ralph!
Mark.
Öppna fönstret.
Kom igen Mark. öppna fönstret.